![]() ![]() | |
Nom original | (fr) Marie Anne de Camargo (fr) Marie-Anne de Camargo ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 15 abril 1710 ![]() àrea metropolitana de Brussel·les (Bèlgica) ![]() |
Mort | 20 abril 1770 ![]() París ![]() |
Religió | Catolicisme ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Arts escèniques, ballet i dansa ![]() |
Ocupació | ballarina, ballarina de ballet, actriu de teatre ![]() |
Professors | Nicolás Blondy, Ferdinand-Joseph de Cupis Camargo i Françoise Prévost ![]() |
Família | |
Parella | Louis de Bourbon ![]() |
Pare | Ferdinand-Joseph de Cupis Camargo ![]() |
Marie-Anne de Camargo (francès: Marie Anne de Camargo) (àrea metropolitana de Brussel·les, 15 d'abril de 1710 - París, 20 d'abril de 1770) fou una ballarina francesa d'origen espanyol.[1][2]
Era filla d'un músic i abans de complir el deu anys passà a París on estudià amb Blondy i el cèlebre Prévost, debutant en l'Òpera el 1726. Des de llavors l'èxit l'acompanyà durant vint-i-cinc anys, amb una interrupció de sis, ella junt a la Prévost i la Sallé, foren les artistes favorites del públic. L'administració de l'Òpera li concedí una pensió de 1.500 lliures, i el rei una altra pensió del seu peculi particular.
El seu germà Françoise Cupis de Camargo, restava en aquell temps considerat el primer violoncel·lista de França, i un altre germà Jean-Baptiste de Cupis de Camargo també fou un violinista molt reconegut.